Német | Magyar |
---|---|
ablösen [löste ab; hat abgelöst] Verb [ˈapˌløːzn̩] | (pénzzel) megváltkifejezés (óvatosan) leveszkifejezés |
ablösen [löste ab; hat abgelöst] +Akk (+von+Dat.) Verb [ˈapˌløːzn̩] | leválaszt◼◻◻ige |
aufgelöst Adjektiv [ˈaʊ̯fɡəˌløːst] | ideges◼◼◼melléknév zavarodott◼◻◻melléknév összezavarodott◼◻◻melléknév elcsigázottmelléknév megbomlott elméjűkifejezés |
auflösen [löste auf; hat aufgelöst] Verb [ˈaʊ̯fˌløːzn̩] | felold◼◼◼ige feloszlat◼◼◼ige megszüntet◼◼◻ige megold◼◼◻ige felbont◼◼◻ige felbomlaszt◼◻◻ige szétválaszt◼◻◻ige kibont◼◻◻ige megfejt◼◻◻ige kiold(oz)ige megbomlasztige megold(oz)ige |
auslösen [löste aus; hat ausgelöst] Verb [ˈaʊ̯sˌløːzn̩] | kivált (pénzzel)◼◼◼ige előidéz◼◼◻ige kiold◼◼◻ige működésbe hoz◼◼◻kifejezés elindít vmitige kelt vmitige |
Die Sache hat sich in Rauch aufgelöst. | |
einlösen [löste ein; hat eingelöst] Verb [ˈaɪ̯nˌløːzn̩] | bevált◼◼◼ige teljesít [~ett, ~sen, ~ene]◼◼◻ige kivált (zálogot/foglyot)◼◼◻igeHol tudom ezt a receptet kiváltani? = Wo kann ich dieses Rezept einlösen? kifizet (adósságot)◼◻◻ige |
(he)rauslösen [löste (he)raus; hat (he)rausgelöst] Verb | kioldige |
losgelöst | elválasztott◼◼◼ elkülönített◼◻◻ |
loslösen [löste los; hat losgelöst] Verb | elválni vkitől v. vmitőlkifejezés magát megszabadítani vkitőlkifejezés |
die Losgelöstheit Substantiv | oldottságfőnév |
das Losgelöstsein Substantiv | elkülönítettség [~et, ~e]főnév elválasztottságfőnév |
nachlösen [löste nach; hat nachgelöst] Verb [ˈnaːxˌløːzn̩] |