Tyska | Ungerska |
---|---|
die Trockenstarre Substantiv | anhidrobiózisfőnév |
die Trockensubstanz Substantiv | szárazanyag◼◼◼főnév |
der Trockentest Substantiv | szárítási vizsgálatkifejezés |
die Trockenübung [der Trockenübung; die Trockenübungen] Substantiv | szárazgyakorlat (síelés/úszás)főnév |
die Trockenwäsche [der Trockenwäsche; die Trockenwäschen] Substantiv | száraz tisztításkifejezés |
die Trockenzeit [der Trockenzeit; die Trockenzeiten] Substantiv [ˈtʁɔkn̩ˌt͡saɪ̯t] | aszály [~t, ~a, ~ok]◼◼◼főnév csapadékban szegény évszakkifejezés csapadékmentes időszakkifejezés |
der Trockner [des Trockners; die Trockner] Substantiv [ˈtʁɔknɐ] | ruhaszárító◼◼◼főnév |
der Wäschetrockner [des Wäschetrockners; die Wäschetrockner] (Kurzform: Trockner) Substantiv [ˈvɛʃətʁɔknɐ] | szárítógép◼◼◼főnév |
trocknet [ˈtʁɔknət] | szárad◼◼◼ |
die Trocknung [der Trocknung; die Trocknungen] Substantiv [ˈtʁɔknʊŋ] | szárítás [~t, ~a]◼◼◼főnév száradás [~t, ~a]◼◼◻főnév |
der Tüllrock [des Tüllrocks; die Tüllröcke] Substantiv | tüllszoknyafőnév |
der Überrock [des Überrock(e)s; die Überröcke] Substantiv veraltet | felöltő◼◼◼kifejezés felsőkabátfőnév |
die Unerschrockenheit [der Unerschrockenheit; die Unerschrockenheiten] Substantiv | rettenthetetlenség [~et, ~e]◼◼◼főnév |
der Unterrock [des Unterrock(e)s; die Unterröcke] Substantiv [ˈʊntɐˌʁɔk] | alsószoknya◼◼◼főnév |
vertrocknen [vertrocknete; ist vertrocknet] Verb [fɛɐ̯ˈtʁɔknən] | kiszárad◼◼◼igeJohn talált egy kiszáradt lepkét. = John hat einen vertrockneten Schmetterling gefunden. elszárad◼◼◻ige kiszárít◼◻◻ige elszárítige |
vertrocknet [fɛɐ̯ˈtʁɔknət] | száraz◼◼◼ szikkadt◼◻◻ |
der Waffenrock [des Waffenrock(e)s; die Waffenröcke] Substantiv [ˈvafn̩ˌʁɔk] | zubbony [~t, ~a, ~ok]◼◼◼főnév atilla [~át, ~ája, ~ák]főnév katonai egyenruha kabátjakifejezés |
der Wappenrock [die Wappenröcke] Substantiv | |
der Wäschetrockner [des Wäschetrockners; die Wäschetrockner] Substantiv [ˈvɛʃətʁɔknɐ] | ruhaszárító◼◼◻főnév |
der Wickelrock [des Wickelrock(e)s; die Wickelröcke] Substantiv | lapszoknya◼◼◼főnév |
zerbröckeln [zerbröckelte; hat zerbröckelt] Verb [t͡sɛɐ̯ˈbʁœkl̩n] | széttöredezik◼◼◼ige széttördelige széttörikige |
zerbröckelt [t͡sɛɐ̯ˈbʁœkl̩t] |